ОТ СЪДБАТА НЕ МОЖЕШ ДА ИЗБЯГАШ = Епизод 9 =
Имаш предвид Хе Рим? - Не знам как се казва,
важно е какво мислиш да правиш. - Какво имаш предвид?
Много е разсеян.
Преструваш ли се или наистина не знаеш?
Извинявай дядо,
но наистина не разбирам за какво говориш…
Говоря за брак!
Съгласен ли си? - Дядо!
И ти ли искаш да се оженим? Защо всички говорят за брак?
Понеже той отказва да се жени.
Значи твърдиш, че не харесваш Санг Ън?
Не че не я харесвам, просто не искам да се женя.
Това е едно и също.
Наистина не го харесвам.
И какво ще правим сега?
Извинявай. Моя е вината, че той е такъв.
Точно за това говоря…
Защото вкусът на сина ти
е също толкова отвратителен, колкото на дядо му?
Това е много лошо, разбираш ли?
Защо не вземеш да се спреш?
Вдигаш такъв шум всеки път, когато се появиш тук?
Избухливият ти характер няма да се промени.
Изобщо не си се изменил с възрастта.
И твоя темперамент си е все същият.
Вместо да продължаваш с глупостите, по-добре си почини?
Глупости?
Какво значи глупости?
Бабо, чуваш ли се какво говориш? - Да вървим, да вървим.
Мислиш ли, че думите ти са полезни за децата?
Татко. - Мамо, моля те, успокой се.
Татко, въздържай се. - Мамо, успокой се!
Какво? - Как какво?
Защо всички са тук? - Не ти харесва семейството ми ли?
Не, че не ми харесва…
Чудя се дали баща ми не ги е поканил за сватбата.
Това е толкова внезапно. - Сватба?
Казваш, че ти и аз…
Ами тук да има ли друг?
Не може да бъде!
Нали не може?
Сигурна съм, че не! Как ще уговарят сватба сами?
А годежът наша идея ли беше?
Какво да правим?
Не можем да говорим за това тук, да се преместим.
Йо Джун! - Да. Ти тръгвай.
Аз сега ще дойда.
Президент Шим, успокой се, успокой се!
Кой е този старец? Как да разговарям с такъв идиот?
Президент Шим, моля те! Боли.
Добре ли си? Това е, понеже се вълнувам.
Всичко е наред, но какво ще правим?
Май наистина са решили да се женят.
Как могат да се оженят? А какво ще стане с Хе Рим?
За какво говорите? Кои ще се оженят?
Изплаши ме. Какво правиш тук?
Питам за какво говорихте? Кой се жени?
Ами… работата е в това, Хе Рим…
Скъпа… - Мащехо!
Къде отиваш?
Цялото семейство се е събрало. Няма да е в твоя полза да си там.
Изглежда Йо Джун е вече зает.
Просто го приеми за нещо хубаво и го пусни.
Какво каза? - Помисли.
Те са сгодени и живеят заедно.
Заедно си търсят нов дом.
Семействата им са приятелски. Всичко е ясно.
Нов дом? - Скъпа!
Тя трябва да знае какво става.
Вярно е, Йо Джун търси нов дом.
Даже великолепната Шим Хе Рим бе зарязана от момче.
За първи път ли те изоставя момче?
Отдавна не сме се виждали.
Полудя ли?
Правиш се на много благородна и силна?
Доведе семейството си на помощ.
Моля? - А какви ми ги говореше?
Каза, че Йо Джун не те интересува.
Не го мъчи и спри да се подиграваш с нас!
Шим Хе Рим, кой ти каза, че го мъча?
Ти глупачка ли си?
Остави го и си живей самостоятелно.
Никога няма да дам това, което ми принадлежи!
Не трябва ли да ми се извиниш?
Не съм толкова добър човек, че да простя оскърбленията ти.
Какво става тук? Защо правиш това?
Прости ми, Санг Ън.
Баща ми не е искал да те нагруби.
Йо Джун, ти също знаеш каква е мащехата ми.
Мисля, че се е тревожил, знаейки за чувствата ми.
Извинявай, ако това е огорчило родителите ти.
Санг Ън сигурно ни презира.
Щом е нужно извинение, искам да се извиня.
Хе Рим не е виновна.
Всичко е наред, просто баща ми се е объркал по моя вина.
Извинявай, Санг Ън.
И ти ме извини, Йо Джун.
Довиждане.
По дяволите, за каква се мисли тая?
Защо се държа така с нея? Какво ти е направила?
Като не знаеш, по-добре мълчи!
Затова ли ме извика?
Ако си имал среща с нея, не намесвай мен.
Само ще ви преча да си поговорите.
Сега забелязах, че много си подхождате.
Защо се държиш така?
Не питай мен. По-добре попитай приятелката си.
Как може да се срещаш с такава като нея?
Какви срещи? Тя ми е просто като сестра.
Защо крещиш на мен? Нещо невярно ли казах?
Какво става тук? Пак ли се карате?
Санг Ън, какво ти е на лицето?
Какво ми има на лицето? - Удари ли те някой?
Бузата ти е зачервена.
Не, всичко е наред. Просто срещнах някой.
Какво? Кого срещна? Дай да видя.
Ти ли удари внучката ми? - Моля?
Не, това е невъзможно.
Може да не съм го възпитал добре,
но той никога не би ударил жена.
Сигурен съм, че е така. Разбира се.
Какво значи, разбира се? Откъде знаеш?
Видял ли си как я е ударил?
Санг Ън, кажи истината. Той ли те удари?
Не беше той.
Йо Джун има лош вкус, но не е толкова ужасен.
Поне засега. - Какво? Засега?
Колкото и да съм сърдит, не бих ударил жена.
Значи я мъчиш психически?
Ами ако не бяхме разбрали за това?
Да, татко, добре, че дойдохме… - Татко, татко.
Моля те, успокой се и пийни.
Жена ми ни е приготвила нещо. - Да, татко.
Толкова съм бесен, че и моето лице гори.
Хайде да си разопаковаме багажа и да починем.
Извинявай, татко, но не съм съгласен.
Сигурно сте много уморени след пътуването.
Какво правиш? Защо стаята още не е готова?
Какво? Стаята?
Не, ние ще тръгваме. Няма да ви се натрапваме.
Не се тревожете. Уморени сте. Пренощувайте днес тук.
Разбира се! Нека Юн Хи да оправи стаята.
Скъпа, стаите вече трябваше да са готови.
Почакайте малко… Скъпи, нека поговорим.
Моля, чувствайте се като у дома си.
Май ще им създадем неудобства.
Почакайте. Хьо Ън. Къде е Хьо Ън?
Да не е избягала в Австралия?
Нека да отидат в хотела. Как ще съберем всички тук?
Стаите не стигат. - Нямаме достатъчно стаи?
Сестрите ще спят заедно. А Йо Джун - при чичо си.
Последния път нямаше никакви проблеми.
Как да нямаше? И трябва да ги храним? И…
Ще ги храним с това, което и ние ядем. Само сготви повече.
Само? Знаеш ли колко работа е това?
Как ще се справя с всичко?
Освен Санг Ън, която вече беше тук, 1, 2, 3…
Трима. Каква е разликата? Двама или трима…
Що за пресмятане?
Не стига Санг Ън, а сега и дядото, Кьонг Те и сестрата й?
Бива те само да нареждаш, но аз трябва да работя.
Много ли се преработи, че не искаш?
Помисли какво направи за нас приятелят ни Кьонг Те.
Все още ли не искаш да отстъпиш стаите?
Винаги изкарва мен лоша.
Защо тази кака спи в леглото ми?
Изглежда много се е уморила. Изминала е дълъг път.
А аз къде ще спя?
Хан Хьо Ън! Какво да правя с нея?
Извинявай, како.
Хьо Ън, събуди се.
Крис, ставай, ставай!
Виктория?
Всичко е розово!
С теб имаме еднакъв вкус.
Аз съм Хан Хьо Ън, а ти как се казваш?
Казвам се Чин Чу. Ким Чин Чу. - Чин Чу - "перла"?
Името ти е много красиво.
Хьо Ън, да вървим!
Чин Чу, пак ще се видим. Чао.
Изобщо не си приличате със сестра ти.
Не е особено срамежлива, нали? - Това не е лошо.
Да, не е лошо. Много е симпатична.
Наистина?
Простри всичко заедно.
Виж тази баба.
Видяхме се последно преди 25 години, а изобщо не се е променила.
Стига! Нека виждаме само хубавото, срещнахме такива прекрасни хора.
Та тя от прекрасните хора ли е? Не я ли чу?
Коментираше, че по-скоро ще умра, но няма да се променя.
Така ли говорят добрите хора?
Това е, понеже продължаваш да настояваш…
Ти на чия страна си?
Щеше ли да се примириш, ако непрекъснато тормозеха дъщеря ти?
Ще ти хареса ли,
ако все се подмазвам на бабата и й разтривам гърба?
Не, аз винаги съм на твоя страна, татко.
Звънче, звънче. - Това звънче звъни за добро…
Наистина ли сме в Корея?
Да, накрая си дойдохме!
Да не реши, че ще спиш при мен на леглото?
Казаха, че ще сме в една стая…
Как може? Махай се.
Явно ти харесва да парадираш, че се справяш с всичко.
Какво ще правя сутринта?
Как да отида толкова рано в магазина? - Я стига!
Толкова ли е трудно да сготвиш, че вдигаш този скандал?
Боже! Ако мислиш, че е толкова лесно, защо сам не сготвиш?
Боже! Добре. Добре. Знам, че много работиш…
Стига вече, хайде да спим.
Защо? Няма ли и днес да отидеш при Кьонг Те?
Вече ще се виждам с него ежедневно.
Мога да преспя една нощ с враждебната си жена.
Йо Джун изглежда страхотно.
Нима? Кое му е страхотното?
Той е мил. И много секси.
Хьо Ън, такъв тип мъже ли харесваш?
Премести се, ще спим заедно. - Тук е много тясно.
Боли ме гърба. Не мога да спя на пода.
Ще трябва да потърпиш. - Хайде, тук има много място.
Како, ако и другите мъже приличат на Йо Джун,
ще успея да изтърпя живота в Корея.
И ще трябва да те търпя?
Хайде да спим.
Защо ми се сърдиш? Какво толкова казах?
Сърдя се, защото ти нищо не правиш.
Какво? - Къде се намира академията?
Не знам точно. - Глупачка ли си?
Как не знаеш, като отиваш на работа?
Не знам точното място, но знам къде трябва да стигна.
Наистина ли е тук?
Известно място.
Да. Това е мястото.
Какво стана вчера вечерта?
Наистина ли някой те удари?
Няма нужда да се тревожиш за това.
Нали не се срещаш с Хе Рим?
Защо питаш?
Просто се притеснявам защо такова момиче…
Не е хубаво да говориш за някой зад гърба му…
Сигурна съм, че не мислиш нищо добро за мен. Забрави.
Кого гледаш така лошо?
Един идиот.
Защо да е идиот?
Просто така.
Се Уон, трябва да срещнеш някоя наистина добра жена.
Този свят е пълен с чудаци.
Вече си харесвам някоя.
Наистина? - Човек, познаващ истинската любов,
човек, влюбил се от пръв поглед.
Човек, познаващ истинската любов, човек, влюбил се от пръв поглед.
Шекспир?
За мен съществува само първата любов.
И искам тя да знае за това.
Сигурна съм, че знае. Истината винаги излиза наяве.
Дано.
Толкова съм нервна, преди първия си урок.
Мамо! - Тук ли си?
Хайде да се снимаме.
Да се снимаме?
Всичките ни снимки са остарели, можем да си направим нови.
Днес няма да стане. Нашите вече ни чакат.
Видя ли дядото, който пристигна от Австралия?
Нека да се снимаме набързо. Нали, чичо?
Нямаш време за няколко снимки?
Мамо…
Е, добре.
Добре…
Не ме снимай мен.
Поостаряла съм и ще изглеждам зле.
Ако са ужасни, само аз ще ги гледам.
Тогава ще ги изтриеш, няма да ги гледаш.
Чин Чу ще засенчи моделите.
Много е изразителна. - Такава е само с познати.
С непознатите е много сдържана.
Може да паднеш.
Върви. Това е всичко за днес.
Да, директоре.
Господин Пица.
Здравейте.
Можеш ли да вземеш Чин Чу с теб?
Всичко ли ще е наред?
Добре съм. Погрижи се за Чин Чу.
Чин Чу, да се прибираме.
Защо се държиш така?
Какво? - Кой е този глупак? Срещате ли се?
Нямаш право да се месиш в това.
Не те засяга с кого се срещам.
Как да не ме касае? Аз съм баща на Чин Чу.
И какво? - Не ми харесва,
че този се върти около дъщеря ми. - Лошо.
А на мен не ми харесва ти да си до дъщеря ми.
Ти си къде по-опасен от Гю Хан.
Аз съм й баща!
Искаш да порасне, без да знае кой е баща й?
Тя спокойно си расте и без да знае кой е баща й.
Така ще е и в бъдеще. - Аз съм лош човек.
Но ти пък си отвратителна и егоистична майка.
Знаеш ли колко си безотговорна?
Нима трябва да причиняваме това на детето си?
Искаш да я оставиш без баща, при условие, че той е жив и здрав?
Безотговорност?
Точно ти да говориш за безотговорност?
Как посмя да ме наречеш егоистична?
Точно ти нямаш право да ми говориш така!
Хайде да започнем отначало.
Това е абсурдно.
Искаш да се върнем 6 години назад?
Искаш да се върна при теб, макар да се жениш за друга?
Може би ти също искаш да се омъжиш?
Полудя ли?
Това, което наистина искам, е повече никога да не те видя.
Знаеш ли кое свърших най-добре? Първото е Чин Чу.
Другото е краят на отношенията ни.
Самата мисъл, че ти си бащата на Чин Чу, ми причинява болка.
Няма ли да съжаляваш?
Слабо ме познаваш, мога да бъда ужасен, ако се налага.
Мислиш, че не знам?
За мен ти си също толкова ужасен, както преди 6 години, така и сега.
Не мога да повярвам, че се върнах жив.
Реших да остана тук, преди да отида на небето.
Извинявай, трябваше да те доведа по-рано.
Не си виновен. Налагаше се, за да издържаш семейството.
Имаше ли избор?
Ще останете тук, нали?
Добре. И колко още ще живея, според теб?
Какво… около 28-29 години?
Не ми пукаше, когато идвах, но сега е чудесно, че съм тук.
Всичко е много променено, страхувах се, че ще ми е чуждо.
Гледайки обявите или слушайки разговорите на хората по улицата,
разбирам всичко, понеже е на корейски.
Чудя се това комплимент ли е или проклятие.
Наистина е хубаво, че се върна? - Да.
Трябва повечко да поживеем тук.
Освен това ми е интересно,
дали жените са прекрасни като Сандра.
После трябва да се отида в Щатите.
Това
не е ли дъщерята на Юн Хи? - Да.
Чин Чу!
Чин Чу. - Дядо.
Снимах се с чичо.
Така ли?
Оставила си мама и си тръгнала с чичо?
Мама разговаря с господина.
Господин?
Какво?
Ей! Ти ли си това егоистично момче?
Татко. - Мога ли да попитам кой сте вие?
Аз съм от семейството на Юн Хи, нейният дядо.
Мислих, че дядото на Юн Хи е починал много отдавна.
Изучавал си чуждо родословното дърво,
щом знаеш, че дядо й е починал отдавна.
Не знам какво си написал в бележките си,
но аз съм дядо на Юн Хи.
Външно изглеждаш добре, но май си доста неук.
Знаеш ли какво е семейство?
Това не са имена, написани на хартия.
Това са хора, които чувстват и мислят еднакво, даже да са с различни гени.
Това е истинско семейство.
Какво планираш спрямо Юн Хи?
Не правя нищо нередно. Искам да върна дъщеря си.
Мислиш, че тя е някакъв предмет? Как ще я върнеш?
Знаеш ли какво е да си баща?
Баща е този, който поставя детето си на първо място.
Ако го нападнат с меч, слага детето на гърба си и бяга.
Ако го нападат в гръб, взема детето си на ръце и бяга.
А ти не гледаш на Чин Чу като на дете,
а като на предмет. Или греша?
Татко, моля те, спри!
Не знам как такава забележителна жена, като Юн Хи,
се е свързала с тип като теб.
Това е истинско нещастие.
Не казвай за това на майка си.
Ако разбере, няма да стои мирно.
А и така ще се срине, че няма да може отново да се вдигне.
Да, знам.
И бъди внимателен.
Умните и упори хора са най-страшните на този свят.
Трудно е да имаш работа с тях. Не знаеш как да постъпиш.
Познавайки Юн Хи,
изглежда е искала да има дете,
но не мисля, че това е добре за Чин Чу.
Не знам какво да правя.
Не знаеш как ще постъпи бащата,
но ти трябва да си на страната на децата си.
Да не те вълнуват другите хора, защото това са твоите деца.
Няма значение дали са пораснали,
те винаги ще си твоите деца.
Ти трябва да се грижиш за тях и да ги подкрепяш.
Това е да имаш деца.
Направи всичко по силите си. Не стой просто така.
Още ли не си тръгнал? Как е Чин Чу?
Тя е вкъщи. Какво каза той?
Как мислиш, аз егоистична майка ли съм?
Безотговорно ли е да възпитаваш дете без баща?
Когато бях на 12, в живота ми се появи втори баща.
Имах баща, както останалите деца…
но всеки ден се прибирах като в затвор.
Мислих майка си за безотговорна.
Щеше ми се да не се беше омъжвала.
По-добре да ме беше отгледала сама.
Наистина ли й беше нужен мъж? Защо е държала да се омъжи?
Не, всъщност майка ми не е искала да се омъжва.
Направила го е заради мен.
Защото не е искала да израсна без баща.
Разбира се, това не е било правилното решение.
Безотговорна или егоистична майка не съществува.
Каквото и решение да вземеш, то ще бъде правилно.
Вярвам, че ще е така.
Надявам се, че постъпвам правилно.
Докторе. Хе Рим ще дойде ли днес?
Нямаш ли си пациенти, та те вълнува Хе Рим?
Спри да дрънкаш глупости. Подготви се за следващото занятие.
Йо Джун! - Хе Рим!
Много често идваш в болницата.
Така е, понеже ти си тук.
Хе Рим. - Санг Ън вчера каза ли ти нещо?
Случило ли се е нещо между вас?
Не, нищо. Казах ти, че се извиних.
Знаеш ли кога започнах да те харесвам?
Шим Хе Рим!
Мащехата ми каза да поканя приятели на рождения ден на батко.
Тогава те видях за първи път.
Обидиха ме, че всичките ми приятели са деца на мошеници и бедняци.
Толкова се смутих, че исках да умра.
Но помниш ли какво ми каза, когато ме изпращаше до нас?
Ти каза,
че родителите не се избират.
Просто всеки трябва да отговаря за постъпките си.
Заради тези думи съм днес тук.
Да, ти наистина постигна успех. Признавам това.
Избрах теб и поемам отговорността за чувствата си.
Няма да те отстъпя на никоя жена. Така че, приеми чувствата ми.
Наистина си смешна.
Между нас не може да има нищо.
Не можеш да вземаш решения и за двама ни.
Значи наистина се срещаш с това момиче?
Смяташ да се ожениш за нея? - Това не е твоя работа.
Йо Джун!
Да, бабо.
Откъде да знам кога приключват уроците на Санг Ън?
Добре, ще се прибера веднага, щом приключа.
Оризово вино?
Какво предпочиташ? Соджу или текила?
Става уморително в края на уроците, гърлото пресъхва.
Сладоледът много помага.
Благодаря.
Как мина първият ти урок? - Прилично.
Отговаряха на въпросите, бях много нервна и доста се посмяхме.
Така ли? - Не. Всъщност не помня нищо.
С времето ще стане по-добре. Ако си приключила, да хапнем.
Това е първият ти ден, така че аз черпя.
Не, друг път. Аз ще те почерпя.
Добре, нищо не мога да направя. Да вървим. Ще те закарам.
Зает ли си? - Трябва да свърша нещо за Шим Хе.
Какво правиш тук? - Имам да ти кажа нещо.
А аз не. - Важно е.
И какво е толкова важно? - Искаш да го кажа направо тук?
Когато дойде, ни сватосаха.
После дойде баща ти и ни сгодиха.
Сега дядо ти настоява за брак.
И какво? - Малко ни притиска моето семейство,
та сега трябва да понасяме натиска и на двете семейства?
Не искам да мисля за това.
Но аз помислих. - Не ме интересува мнението ти.
Това не ти ли омръзна?
По всяко време да ти повтарят, че трябва да си с мен.
Това е отвратително. Защо просто не се ожениш?
Защо аз? Омъжи се ти.
Така че… хайде просто да почнем да се срещаме, а?
Ние двамата?
В това няма никакъв смисъл. Не искам.
Мислиш ли, че аз искам? Но нямаме друг избор.
Животът ми и така е достатъчно объркан.
Да считаме въпроса за приключен.
Да, бе, как ще се срещаме?
Ще излъжем.
Какво? - Просто ще се преструваме.
Всъщност, не искам да се срещам с теб.
Ако кажем, че се срещаме,
баба ми ще ни остави на мира.
И твоето семейство също ще престане.
Ако не, си продължаваме.
Май дядо ти е костелив орех.
Дали ще го пречупиш?
Да, идвам. Вече пътувам.
Пак започват.
Е, решавай.
Повтарям ви, не можете да минете без пропуск.
Не разбрахте ли вече? - Може и без пропуск,
само кажете, че съм от "Оризови питки" и той ще се срещне с мен.
Директорът ни не яде оризови питки!
Какъв е проблемът?
Извинете, че долу не са ви познали.
Моля, седнете.
Определено не ме познаха.
Щеше да е тревожно, ако ме бяха познали.
Чух, че искаш родителски права.
Да. Чин Чу е моя дъщеря.
Каквото и да става, аз искам да я виждам.
Да. Чин Чу е твоя дъщеря.
Сега, когато имаш дете, можеш да си представиш
как Чин Чу би се чувствала, ако е била с човек като теб?
Поне разбираш ли какво си сторил на моята Юн Хи?
Извинете.
Извиняваш се? И това оправя всичко?
Един ден ти просто реши да я зарежеш.
След това, което направи, се наложи Юн Хи да напусне училище.
Ти разговаря с нея много пъти,
така че трябва да знаеш с какво искаше тя да се занимава.
Но ето че се наложи да отстъпи.
Аз все още мога да я подкрепям, дори тя самата да не го иска.
Хората не спряха да клюкарстват за семейството ни.
А какво можехме да направим ние?
От мига, в който реши да отглежда детето без баща,
аз не спрях да й помагам.
Едва се сдържах, когато я чувах да плаче всяка нощ.
Но знаеш ли
кое не можах да издържа?
По време на раждането на Чин Чу, за малко щях да я загубя.
Какво имате предвид?
Ако трябваше да избираш между майката и детето, кой щеше да избереш?
Моята Юн Хи…
беше болезнено слаба по време на бременността.
Растеше само коремът й. Страдаше толкова много.
Това се отразяваше и на детето.
Накрая, когато се роди детето, понеже нямаше баща,
даже не можахме да го регистрираме нормално.
Знаеш ли колко дълго плака тя?
И сега ще я караш да плаче отново?
Не искам
да те виждам повече.
Но все пак.
Сега, в настоящия момент, ще им бъда от полза.
Не. Нямат нужда от теб.
Моля те, стой далеч от Юн Хи.
Какво да направя, за да я оставиш на мира?
Искаш ли да застана на колене пред теб и да те моля?
Недейте, татко, не правете това!
Много те моля!
Моля те, остави моята Юн Хи.
Дай й възможност да върви по пътя си.
Татко, какво правиш тук?
Просто наминах.
С теб всичко наред ли е?
Извинявай.
Не е нужно.
Много се радвам, че си моя дъщеря.
Когато се роди,
майка ти много плака, защото не си момче.
И баба ти също беше огорчена.
Хората говореха, че майка ти с нетърпение е очаквала момче.
Не знам защо, но аз не бях разочарован.
Когато те видях за първи път, разбрах, че обожавам дъщеря си.
Смятах, че си най-красивото дете.
Чак пък най-красивото.
Не, истина е. Всички в болницата го казваха.
Същото говореха и когато се роди Чин Чу.
Разбира се. Но ти не беше просто красива.
Беше така кротка.
Чин Чу има характера на баба ти, затова е доста сприхава.
Трябва да вървя, чичо ти Кьонг Те сигурно отдавна ме чака.
Юн Хи, не се тревожи за нищо.
Защо аз?
Ако търсиш гадже от твоята черга, аз не съм подходяща.
Можеш да се срещаш с Хе Рим. - Тя не става.
Защо не? Понеже ти е като сестра?
Не разбирам такива отношения. - Не я приемам като жена.
Не искам да нараня чувствата й.
Успя ли да поговориш с него? - Естествено.
Нито ден покой.
Що за съдба е това?
Децата ни никога не са искали помощта ни,
но ние можем много да направим за тях.
Нищо не съм казвала. Просто съм уморена.
А къде е Кьонг Те?
Беше ми любопитно кога ще попиташ. Излезе с дядото.
Мина време от последното му идване в Корея.
Трябва веднага да си намери жилище.
Какво жилище?
Искаш всички да живеят тук ли?
Това проблем ли е сега?! - Но все пак…
Върнахме се! - Здравейте.
Ти пръв ли го потърси?
Да. Просто си помислих,
че трябва сериозно да си поговоря с него.
Извинявай, че не споменах по-рано. - Добре, и какво каза той?
Изглежда няма да ни е лесно с него.
Да, вероятно ще е неприятно,
но ние трябва да помогнем с каквото можем.
Но е много разочароващо, че правя толкова малко за семейството.
Какво имаш предвид? Като баща се справяш чудесно.
Ако това момче направи нещо, няма да е добре.
А къде са всички деца? Изглежда няма да можем да обядваме заедно?
Санг Ън и Йо Джун са още на работа.
Юн Хи е в магазина, скоро ще дойде.
А Хьо Ън излезе с Чин Чу.
Как ще се оженят като са все заети, или не мислят за брак?
Надявам се, че все пак ще успеем да ги оженим.
В днешно време е трудно да ги принудим да се оженят.
Стана ти криво, когато отказаха, нали?
Да, ядосах се.
Макар отказа му да показва, че няма вкус в избора на жена,
виждам, че не е глупак.
Значи възрастните са глупави, понеже искат да оженят децата си?
Това е за тяхно добро. - Откъде си сигурна?
Какво? - Откъде знаеш, че ще се харесат?
Още не са живели заедно, може да не се разбират.
После никой ще поеме ли отговорността, ако стане така?
Глупак, разбира се, че родителите ще поемат отговорността.
Да живеят в хубав дом, също е задължение на родителите.
Мислиш ги за големи, понеже са пораснали?
Възрастните се държат отговорно.
Не обичам да нареждам като възрастен.
Просто ми харесва да съм дядо на Санг Ън.
Ако тя си хареса момче, то и аз ще го харесам.
Ако не го понася, и аз ще го мразя.
Да, татко. Но на мен Йо Джун ми харесва.
Значи, за доброто на Санг Ън, ти смяташ да я омъжиш?
Почакай, не е така. Ако те…
Млъкни!
Прави, каквото искаш, но остави дъщеря си на мира!
Защо си тук по това време? Какво ти каза този човек?
Се Уон. - Да?
Как мислиш, баща ни би ли застанал пред някого на колене заради мен?
За какво говориш? - Ако стреляха по нас,
как мислиш, щеше ли да ме сграбчи и побегне, предпазвайки ме?
Братко, не разбирам за какво говориш.
Ако трябва да избира между мен и компанията, ще избере компанията.
Обаче… и аз направих подобен избор.
Избрах компанията.
Съжаляваш ли за това? - Не.
В този момент бях сигурен, че това е най-добрият избор.
Мисля, че и сега трябва да направя такъв избор.
Значи казваш, че не трябва да им налагаме брак?
Имам предвид, че е добре да ги изслушаме.
На нас
не ни остава да живеем още много.
Нека изслушаме тези, на които животът им предстои.
Те трябва да се харесват.
Върнахте се! - Да, прибрахме се.
Деца, заедно ли се върнахте? - Срещнахме се по пътя.
Йо Джун, защо закъсня? Каза, че ще се върнеш рано.
Искаш да ни видиш, а закъсняваш?
Извинете. - Бил е зает в болницата.
Да, в болницата има много работа.
Сядай. Санг Ън, ти също.
Татко… - Да? Да, сядай. Сядай.
И така. Досега ние достатъчно си поговорихме.
Трябва да знаете какво искаме от вас.
Да, прекрасно знаем всичко.
Добре, и какво да очакваме от вас?
Годеж.
Да. Радвам се, че сте разбрали това…
Решихме да ви послушаме и ще опитаме.
Какво? Наистина? Искате после да се ожените?
Виждаш ли? Това е тяхното желание.
Истина ли е това? - Нима това е фалшив брак?
Направи добър избор. Кога ще бъде сватбата?
Датата не е важна. Нека утре да резервираме място!
Скъпи.
Не прибързвайте. Засега решихме само да се срещаме.
Почакай, значи още няма да се жените, а само ще се срещате?
Трябва да се опознаем, преди да се оженим.
Да видим дали не сме твърде различни.
Ще е глупаво после бързо да се разведем.
Засега ще се срещаме сериозно.
Толкова много се дърпаха, тъкмо и ние да се откажем,
а те ще почнат да се срещат?
Да не си уговарял нещо Санг Ън?
Не, не съм. И кога можех да го направя?
Да не си ти казвал нещо?
Досега говорих, но изглежда, че те изобщо не ме слушаха.
Мамо, да не би да си ти?
Даже казах, че ще умра на болничното легло, но те не ме послушаха.
Мислиш ли, че сега ще ме послушат?
Те толкова се ненавиждаха. Откъде такива промени?
Няма значение какво планират.
Те се съгласиха да се срещат, така че да ги оставим на мира.
Обаче аз не харесвам внука ти.
Не се жениш ти, така че не се меси в това!
Щом се харесват, тогава за какво да се тревожим?
Но не мога да съм сигурна дали не са намислили нещо.
Каквото и да се случи, ще си станат по-близки.
Това ми харесва! - На мен също!
Толкова сте шумни.
Радвате се, понеже сте приятели.
Знаеш ли? Баща ми повече не спомена думата "брак".
И баба ми нищо не каза за дата на сватбата.
Превод: GitaOgg Редакция: mrnkaloto
Eastern Spirit ® 2012